Tidigare på "Gotham":
Sa ju det. Lätt som en plätt.
Ledsen, Frankie.
Du är arresterad för mordet på Leon Winkler.
-Tror du att de tänker låta dig? -Käften, Flass.
Penguin, du är en smart apa. Och jag är djurskötare.
Jag trodde inte att det skulle vara du.
Du kan komma ut nu. Rätt som vanligt, min vän.
Vi måste gå!
Jag svär, Butch, Jag ska komma tillbaka och döda Penguin.
Är du säker nu? Fish Mooney är borta?
Hon försökte ta Falcone. Hon misslyckades.
Sist jag såg henne hade Victor Zsasz henne i ett hörn.
Vi kan anta att hon antingen är död eller extremt sjuk.
Då så: salud.
Det här skapar spännande möjligheter.
Falcone kommer att kämpa för att hålla fast vid sitt territorium. Om vi skyndar oss...
Exakt min tanke.
Faktum är att jag tog mig friheten att ta över hennes nattklubb. I ditt namn, förstås.
Jaså?
Bra tänkt.
En fågel i handen är nio tiondelar av lagen.
Ja.
Telefon, chefen.
-Tala. -Hej, Sal.
Hej-
Du låter förvånad. Låt mig gissa, din lilla vän Penguin sa att jag var död.
Så gott som.
Jag är bara på semester ett tag.
Jag tänker inte ljuga.
Jag trodde att jag skulle segra, istället blev jag lurad.
Det visade sig att Penguin har arbetat med Falcone hela tiden.
De lurade oss båda.
-Är det så. -Ja.
Han berättade det själv innan jag skulle sprätta upp honom.
Du förstår kanske varför jag är skeptisk, med tanke på att det kommer från dig?
Vakna, pucko.
Menar du att du inte har misstänkt något på hela tiden?
Att han inte har gjort ett misstag som han blivit tvungen att bortförklara?
Eller du kanske ville tro på hans lögner.
Men det gnager på dig, eller hur? Tvivlet.
Där. En smutsfläck.
Jag vill inte se det igen.
-Kanske ett par gånger. -Dags att få allting i ordning, Salvatore.
Och kom ihåg vem som upplyste dig.
-Inga dåliga nyheter, hoppas jag. -Nej.
Jag måste åka norrut. Träffa en kille.
Följ med mig. Vi kan prata affärer.
Visst.
-Låt mig åka hem och... -Vi måste åka nu.
Toppen.
Jag älskar bilresor.
Harvey.
-Chefen. -Vad har vi?
Igår kväll blev tursnubben där fastknuten vid stolen.
En snara runt halsen, puttad åt sidan.
Några agenter som kom upp för att röka hittade honom.
-Hur kom han upp? -Ser du drivtrissan?
Jag gissar att det var mördaren.
Vilket besvär för att få upp honom igen. Varför inte bara låta honom hänga?
-God morgon, chefen. -God morgon, Ed.
Ju mer du skär mig, desto större blir jag. Vad är jag?
Vi är på ett hustak. Fresta mig inte.
-Ett hål. Jag är ett hål. -Okej. Relevans?
Det finns ett hål, ett kirurgiskt snitt, i offrets mage.
Det skedde efter döden. Mördaren letade efter något.
-Jag får undersöka kroppen på labbet. -Rättsläkaren, menar du.
-Ja, men... -Du håller på med kriminalteknik, Ed.
Kropparna tillhör dr Guerra.
Han har gjort formella klagomål. Jag kan inte täcka för dig längre.
Jag hör dig. Högt och tydligt.
-Var är Gordon? -Personliga grejer. Han kommer snart.
-Stå inte så nära kanten. -Är du orolig, kapten?
-Jag börjar inte dricka före lunch. -Måste jag bokstavera det?
Inspektör Flass hade många vänner.
Och din partner arresterade honom för mord. Olyckor händer.
-Du satte på honom handfängslen. -Så vi bör alla vara försiktiga.
Åt helvete med dem.
Barbara?
-Hej. -Släpp mig.
-Hur länge har du varit här? -Sen igår kväll.
Och ett par gånger tidigare. Jag visste att din flickvän var borta.
Och jag visste att du passade galningen. Det är bättre att sova här än på gatan.
-Har du sett Barbara? -Nej.
Så det är slut mellan er två, va?
Så borde du vara här? Det kanske är du som bryter dig in.
Jag skulle lämna av nycklarna. Ta dina grejer.
Vart tar du mig?
Du blir inte kvar här, och inte på gatan. Jag hittar något säkert ställe åt dig.
Säkert.
Säkert som Wayne Manor?
-Det var din förra toppenidé. -Någon annanstans då.
Du är fortfarande min enda vittnet till Wayne-morden.
-Har du inte pratat med Bruce? -Nej. Hurså?
För jag har redan berättat för honom.
Jag såg ingenting. Jag ljög.
Synd på din flickvän. Hon har schysta grejer.
Vänta.
Stanna!
Inspektör James Gordon är här, herr Bruce.
-Inspektören. -Bruce.
Hur mår du?
Jag mår bra, tack.
Jag skulle har kommit tidigare, men det har varit lite galet.
Du var borta ett tag.
-Schweiz. -Troligtvis klokt.
Jag träffade Selina Kyle. Hon berättade att hon ljög.
Det sade hon till mig också. Hon hittade på det för att slippa ungdomshem.
Hon kanske säger det av rädsla.
Det vore förståeligt efter vad som hände.
Nej-
Hon är inte lättskrämd.
Jag tror henne. Hon såg inte mördaren.
Det var olyckligt.
Men det betyder inte att vi är på ruta ett.
Någon skickade mördare på henne. Endast en skyldig person skulle göra det.
Ja.
En massa mördare till herrgården.
Tack ska du ha.
Du behöver inte längre bekymra dig över fallet.
-Bruce, vi behöver inte ge upp. -Jag ger inte upp.
Jag förstår inte.
För flera månader sen lovade du att hitta mördaren.
Under hela den tiden hittade du ett vittne, som visade sig vara en lögnare.
-En sån här utredning tar tid. -Jag förstår det.
Men jag vill inte att du ska känna bunden av ett löfte du inte kan uppfylla.
Jag släpper dig från ditt löfte.
Jag driver ärendet vidare på egen hand.
-Bruce... -Det är ingen idé, faktiskt.
När herr Bruce bestämt sig hjälper det inte att argumentera.
Han kan inte göra det här på egen hand. Det är för farligt.
Då får jag se efter honom.
Kan jag visa dig dörren?
Sömntuta. Vi är framme.
Känner du luften?
Det är lantluft.
Nu fixar vi lite mat.
Mat.
Toppen.
-Var är killen? -Vilken kille?
-Killen med grejen? -Han kommer.
-Gillar du inte kaffet? -Jag gillar kaffet.
Gröten då?
Också god.
Visst är det skönt att komma bort från staden?
Bort från avgaserna, bullret. Jag kan äntligen höra mina tankar.
Det är så enkelt, rent och ärligt här.
Frisk luft, gröt, goda vänner.
Så sant.
I Gotham har man aldrig tid att reflektera.
-Känner du samma sak? -Absolut.
Den här killen med grejen...
-Vad är det för grej? -Sluta oroa dig över honom.
Vet du vad jag tänkte på? Det här är galet.
Indian Hill.
Du vet soptippen i Arkham jag gav till Falcone, för ditt liv.
Hur kan jag glömma? Jag är evigt tacksam.
Du föreslog det. Viskade det i mitt öra.
-Det är värdelös mark. -Men var den det?
Falcone tog den ganska snabbt.
Den var symbolisk.
Han behövde rädda ansiktet. Efter att Nikolai dog...
Det var den andra saken jag funderade på.
Bråket med Nikolai när Frankie dödades. Han blev knivhuggen runt 10 gånger va?
-Jag minns inte det exakta antalet. -Fast det var skottlossning.
Hur blev Frankie dödad med en kniv?
Det har alltid irriterat mig.
Jag är inte till så stor nytta när det blir fysiska bråk.
Jag är ledsen att jag inte kunde rädda honom.
Jag bara mindes tillbaka.
Klandra inte dig själv.
Vi har alla olika talanger, eller hur?
Ja, det har vi.
Jag?
Jag är bedrägligt snabb för en stor kille.
Ja, det är du.
Jag ska ta lite luft.
Vänta på killen med grejen.
Killen. Just det.
Vad sägs om att göra rätt på en gång, så att vi slipper hålla på?
-Inspektör Bullock? -Det är mitt namn, slit inte ut det.
Jag är Scottie Mullens. Du ringde om Adam Jodowsky?
Ms Mullens, ja. Tack för att du kom förbi. Ms? Mrs?
-Ms. -Bra. Följ med, snälla.
Så...
...hur kände du mr Jodowsky?
Jag var hans sponsor, typ.
Vi går i en stödgrupp tillsammans.
-Han är död, va? -Varför säger du det?
Det här är en mordrotel. Du är en mordutredare.
Vi hittade hans kropp i morse. Han hade ditt nummer i fickan.
Jag hade precis gett honom det, hade precis börjat som hans sponsor.
Vad är det för grupp? Sprit? Piller?
-Det är för människor som lider av fobier. -Du skojar.
Rädsla kan vara försvagande. Det hjälper att prata med någon om det.
Var inte en skitstövel.
-Ursäkta? -Du tänkte göra narr av det.
Var inte en skitstövel.
Du har rätt. Förlåt. Jag ska inte göra narr.
Vad var mr Jodowskys fobi?
Höjder.
Så om han hittades dinglande från en hög byggnad...?
Herregud. Var det så...?
Jag behöver namnet på alla människor i stödgruppen.
Det är anonymt. Adam var den enda jag kände personligen.
Du tror väl inte att någon i gruppen gjorde det?
Kan vara. Mördaren verkar ha känt till hans fobi.
Är du irländare?
Du skulle kunna vara irländare.
-Hurså? -Jag är bara nyfiken.
-När är nästa möte? -Ikväll, kl. 18.00.
Hur långa brukar de vara? En timme?
Så du kan gå på middag efteråt?
Rent hypotetiskt.
-Rent hypotetiskt. -Okej. Jag ska fortsätta med fallet.
Jag ringer om jag känner ett behov av att gå på det här mötet.
Vi ska hitta den som gjorde detta.
Jag lovar dig, ms Mullens.
Okej.
Jag gick igenom materialet från scenen.
Rep och remskivor kan köpas var som helst.
Jag spårade stolen offret var bunden till...
Jag lyssnar.
Bankmansstol. Trä.
Tillverkad av ett företag i Narrows som varit stängt i åratal.
-Då åker vi. -Det är inte mycket att gå på.
Sedan när blev du rädd för lite arbete?
Vad var han ute efter?
Nu ska vise.
Där. Ser du? Jag sa ju det.
Kära nån.
Ta handen ur liket.
Jag vara bara i närheten och blev lite nyfiken.
Vad tänkte jag?
Ursäkta. Det ska inte hända igen. Hedersord.
Gör något annars går jag till din chef.
Jag är rättsläkaren, inte den här galningen.
Jag är ledsen, Ed.
-Du är avstängd, tills vidare. -Äntligen.
Men jag hittade något.
Ryktet säger att du och Doc Caliente har nåt ihop.
Thompkins? Typ, antar jag.
-Så du och Barbara är äntligen finito? -Ja.
Jag lämnade tillbaka nycklarna idag.
Fick du något härligt göra-slut-sex?
Hon var inte där. Har du märkt att jag inte frågar dig om ditt kärleksliv.
Mitt kärleksliv är en öppen bok, en kort och otäck en.
Men jag jobbar på offrets vän i fobigruppen.
Såvida hon inte är mördaren, kan jag nog få henne.
Du förstår varför jag inte frågar.
Sabba det inte med läkaren.
-Jag ska försöka. -Seriöst.
Jag har varit villig att förlåta att du inte ligger.
Men menar du att du haft en kvinna under hela den här tiden?
Tanken på vad du skulle göra ensam är verkligen skrämmande.
-Polisen. -Släpp kniven!
Vad i helvete?
Inte mycket att gå på?
Kom in.
Jag hoppas allt är till din belåtenhet, ma'am.
Ja. Tack, kapten.
Du kan se Gotham i horisonten om du vill ta farväl.
Det behövs inte. Jag är snart tillbaka.
Säg till om du behöver något.
Det ska jag.
Den här killen och det tidigare offret är båda del av samma fobistödgrupp.
Grisar. Tänka sig. Hur mår han?
Han är på sjukhuset, livrädd. Sjukvårdarna fick söva honom.
Var mannen du sköt också i gruppen?
Vi har inte identifierat honom än. Vi kollar fingeravtrycken.
Är han mördaren, eller letar vi efter nån annan?
-Svårt att säga. -Det är han.
Sådana galningar arbetar ensamma. Jag går förbi stödgruppen och berättar.
-Vi vet inte än. -Du måste vara mer optimistisk.
Du måste vara mer optimistisk. Vi har en förövare.
Snittet på det första offret är konstigt.
Mördaren var ute efter något. Jag vill veta vad. Jag ska fråga Nygma.
Nej, han är avstängd.
Du fick rapporten från rättsläkaren.
Samma som sa att mitt förra vittne högg sig själv till döds med en ishacka i nacken?
Nej, nej tack. Nygma...
Är inte rättsläkare.
Jag gillar honom också.
Men det finns inget jag kan göra som saker och ting är just nu.
-Vad menar du? -Jag är glad att vi satte dit Flass.
Men vissa låter man helt enkelt vara.
Allt vi gör övervakas. Du fick skurken. Släpp det.
-Jag är ledsen att du blev indragen. -Var inte det.
Det kändes bra.
Eller hur?
Ms Kringle, jag kom för att berätta att...
-Har du gråtit? -Nej, det är okej.
Jag ser tårar i ditt ansikte.
Är det för att Flass greps?
-Vad behöver du, mr Nygma? -Ja.
Jag har blivit avstängd och kommer inte att träffa dig längre.
Jag ville återlämna den här pennan.
Jag tog den från ditt kontor. Jag hade tänkt lämna tillbaka den.
Den var längre.
Du är en udda person, mr Nygma.
Men jag är ledsen att du blivit avstängd.
Jag önskar att något kunde göras.
Slå dig ner. Vi måste prata.
Jag tycker att vi borde känna tillit för varandra vid det här laget.
Riktig tillit.
Total ärlighet mellan oss.
Inga hemligheter.
Jag håller helt och hållet med.
Jag börjar med en hemlighet.
Det finns ingen kille med en grej. Jag ljög.
Jag började undra.
-Din tur. -Min?
Vi är ärliga. Du måste berätta en hemlighet i gengäld.
Jag har inga hemligheter för dig, Don Maroni?
Varsågod.
Ärligt talat gillar jag inte riktigt gröt.
Bra att veta. Jag gillar den här leken. Jag ska berätta en till hemlighet.
Fish Mooneys lever. Jag pratade med henne.
Bra hemlighet, va?
Vad sade Fish? -Nej, du.
Du måste berätta en hemlighet först. Det är så det fungerar.
Jag gillar inte kaffe heller.
Okej.
Vad Fish sade? Att du och Falcone har arbetat tillsammans hela tiden.
Hon sa att du har lurat mig, sen första gången vi träffades.
Ja, det vore typiskt henne att säga.
Den hyndan.
Du tror väl inte henne, va?
Det fick mig att se saker ur ett annat perspektiv.
-Det var synd. -Din tur.
Berätta en till hemlighet. En bra en den här gången.
Jag tog din pistol.
Jag har den här.
Det är en bra hemlighet.
Jag tog den eftersom jag fattade att Mooney hade kontakt dig.
Jag visste att du skulle tro henne.
-Det betyder inte att hon talar sanning. -Gör hon det?
Har du tagit mig för en idiot, Penguin?
-Jag tror att det är din tur. -Din lilla skitstövel.
-Jag behandlade dig som en vän. -Som en apvän.
Du är djurskötaren, minns du?
Berätta en hemlighet nu.
Bara en då. Jag är trött på den här leken.
Pistolen är laddad med lösa skott.
Lögnare.
-Du... -Ja.
Bra hemlighet, va?
Hej.
-Tack För att du kom. -Jag blev glad att du ringde.
Hur är det på Arkham?
Lite mindre intressant sen du lämnade.
Hur är det på polisstationen?
Det var det jag hoppades att du kunde hjälpa mig med.
Vi har ett fall och jag förstå inte riktigt vad förövaren gjorde.
Vår rättsläkare är något av en clown.
-Är något fel? -Nej, inte alls.
Sist vi träffades, var du väldigt passionerad.
Så när du ringde mig, trodde jag...
Jag satte på läppstift.
Och du vill kriminaltekniska råd. Du är väldigt förvirrande.
Det var inte meningen.
Fallet var en förevändning. Jag ville träffa dig.
Varför inte bara säga det?
Det var länge sen jag gjorde sånt här. Jag är lite ringrostig.
Jag är ledsen.
Okej. Bra.
Jag tycker inte om att bära läppstift av misstag.
Så vad är problemet?
Glöm fallet. Oroa dig inte.
Snälla. Jag är intresserad.
Ursäkta mig.
Gordon.
När?
Ja. Okej. Ta hans uttalande. Jag kommer strax.
-Jag är ledsen. Jag måste gå. -Det är okej.
-Är du säker? -Ja, jag tar med den här tillbaka.
-Det är Harvey. -Harvey, det andra offret vaknade.
Säger att han fördes bort av två män. Det finns någon kvar därute.
Det är snällt att komma hit och berätta vad som hände.
Inga problem. Jag ville inte att du skulle oroa dig.
Ärligt talat verkar du inte som en harig person.
Fobiker är inte hariga.
Du verkar vara en stark kvinna.
Det är jag. Jag råkar bara vara livrädd för simbassänger.
Du skojar.
Jag kan förstå det.
Nästan alla har nåt.
Jag är säker på att du också har det om du söker djupt nog.
Jag är polis. Det enda jag är rädd för är koffeinfritt kaffe.
Verkligen? Jag har alltid märkt att de bästa och modigaste-
-är de som villigt erkänner sina rädslor.
Du kanske hänger med för många skygga och gnälliga människor.
Att du vågar.
Jag är rädd hela tiden.
Det är något jag vore villig att dela med gruppen om det kan vara till hjälp.
Ja, tack. Det tror jag.
-Första gången? -Ja. Du?
Nej, jag är stammis.
Såhär gör vi. Du sätter dig i bilen. Bilen är redan i krossen.
Du kommer att klämmas ihjäl. Det tar ett par minuter att dö.
Det som kommer ut skickar jag till Falcone. Han kanske kan ha det som soffbord.
-Don Maroni, lyssna på mig... -Är det nu du ska böna och be?
Det är min favoritdel. Varsågod, be för ditt eländiga liv.
Låt mig föreslå några alternativ.
Jag är värdelös om jag är död.
Om du räknar in Falcones oundvikliga hämnd,
blir det en nettoförlust för dig att döda mig.
Det här är ingen affärsfråga.
Jag har känt Frankie Carbone i 20 år. Du särade mig, Penguin.
Du hade rätt om Indian Hill. Falcone vet något.
-Jag vet inte vad, men jag kan ta reda på... -Sluta. Du gör mig ledsen.
Hur kunde jag falla för din skit?
Nej, snälla.
Nej-
Hallå!
Hälsa Frankie från mig.
Jag är rädd varje dag.
Jag är rädd att jag ska dö i en gränd...
...blöda till döds medan något svin går igenom mina fickor och skrattar åt mig.
Jag försöker tala, men ingenting kommer ut.
Och jag ligger bara där...
...och stirrar på den lilla del av himmelen jag ser mellan byggnaderna.
Och då jag dör.
Ensam.
Jag vill inte dö ensam i rännstenen.
Jag vill dö i en varm, mysig säng i armarna på en vacker kvinna.
Tack för att du delar med dig, Harvey.
Vill någon annan dela med sig?
Varsågod, Tod.
Jag heter Tod och jag har aldrig talat här förut-
-men jag har en hemsk skräck för att misslyckas.
Jag plågar mig själv och min omgivning.
Jag skulle krypa på krossat glas för att undvika att misslyckas.
Jag ärvde denna sjukdom av min far-
-men jag är rädd att jag för den vidare till min son.
Vi finns här för dig, Tod.
När jag kom hem från jobbet igår grät min älskade pojke.
Och han sade till mig att han...
-Förlåt. Jag kan inte tala. Jag är ledsen. -Tod.
Tod.
Du måste skoja. Vad?
-Don Maroni, du måste lyssna! -Nej, faktiskt inte.
Det var så det började, att jag lyssnade på dig.
Jag talade sanning om Indian Hill och Arkham.
Den som kontrollerar Arkham kommer att kontrollera Gotham...
Kan du hålla käften och ta det som en man?
DUFFYS BILSKROT
Hej, är det mr Duffy?
Lyssna på mig mycket noga.
Jag är mannen i bilen i din maskin.
Jag heter Oswald Cobblepot och jag arbetar för Don Carmine Falcone i Gotham City.
Vet du vem Don Falcone är?
Bra. Jag ringde precis Don Falcone.
Och jag berättade var jag är och vad som händer.
Så det är bäst att du stoppar maskinen, för om jag dör-
-skickar Don Falcone hit ett gäng som flår dig levande och slaktar din familj.
-Men Don Maroni sade... -Don Falcone driver Gotham.
Och du håller på att mörda hans högra hand...
Vad i helvete?
Hallå! Kom tillbaka.
Den jäveln.
Är det bara jag eller har de två varit borta ett tag?
Det här var kul, men nu måste jag gå.
Herregud.
Det är inte som det ser ut.
Medlemmarna säger att kidnapparen varit med en månad.
Han sade att han hette Tod, men enligt grupprotokollet ska de förbli anonyma.
Så ingen riktig identifiering.
-Han med grisarna då? -Karriärskriminell.
Det var nog den andra som var ansvarig.
Han visste att det var en snut där, och tog henne ändå. Det är kallt. Eller galet.
Han lär följa samma mönster.
Han kommer att konfrontera ms Mullens med hennes största rädsla.
-Vilket är drunkning. -Speciellt i en pool.
-Det finns hundratals pooler i Gotham... -Det var hennes mamma.
När hon var sju drunknade Scottie nästan i poolen i Lemmars Park.
-Det är en början, antar jag. -Jag känner på mig att han tog henne dit.
-Chefen? -Inte nu, Joe.
Vänta.
Säg att det inte är vad det ser ut som.
Du är modig. Jag skulle säga att du är en åtta på Crane-skalan.
Djupgående rädsla.
Tolv är max: gastkramande terror.
Jag är förvånad över att du bara är en åtta.
Du förstår väl att detta verkligen händer?
Jag ska dränka dig.
Just nu.
Sådär. Nu har vi en tia.
Pappa.
-Hjälp. -Jonathan, jag sa åt dig att vänta i bilen.
Parkeringen gick ut.
Jag vet att det är svårt, men vi har pratat om det.
Det är för allas bästa, för mänskligheten.
Jag vet. Jag bara... Jag tror...
Det är snart över. Här.
Gå och mata automaten.
Nu, min kära, tyck inte illa om mig.
-Polisen! -Stå still.
Jag tar honom. Du tar henne.
Han är vid liv. Jag sa ju det. Prisa Herren.
KYRKBUSS
Vad har hänt, pojke?
Jag har fallit, likt den förlorade sonen.
Jag har testats hos djävulen och överlevt.
Herre förbarma dig.
Är ni möjligtvis på väg till Gotham City?
Visst. Kom igen.
Mappen du gav mig om mannen som kastades från taket.
Har ni tagit hans mördare?
Nej, han är fortfarande fri. Hej.
-Jag tog en snabb titt på hans lik. -En snabb titt på liket?
Den är nere på bårhuset. Mördaren tog bort binjurarna.
Konstigt. De har väl inget värde på den svarta marknaden?
Nej. Njurar och lever, ja. Binjurar, nej.
De producerar kortisol, hormonet som ger oss adrenalinreaktionen.
Det är rädslekörteln.
Och vår förövare vill ta den från offret när han är som räddast. Varför det?
Det enda jag kan tänka på är att vid dödstillfället-
-skulle offrets binjurar producera en massiv, kraftigt förhöjd form av kortisol.
Fascinerande, va? Det är en riktig galning.
En läkare eller sjuksköterska, troligtvis.
Det krävs skicklighet för att avlägsna binjurarna så rent som de gjorde.
-Du gillar sånt här, va? -Ja, det gör jag.
Bra. Det kanske blir mer.
Kanske ett heltidsjobb. Rättsläkaren har avskedats för att ha stulit kroppsdelar.
Sånt händer bara i Gotham.
Vad säger du om att diskutera detta potentiella jobb över en middag?
-Snygg, herr Smidig. -Tack.
Middag låter bra.
Tar du med dig mappen?
Varsågod, gör narr av mina dejtingfärdigheter. Jag gör mitt bästa.
Du klarar dig fint.
Jag har verkligen lust att kyssa dig just nu.
Varför gör du inte det?
För att jag jobbar och...
...runt 50 personer iakttar oss.
-Mes. -Det kan du ge dig på. Jag har min image.
-Den hjärtlöse, stränga, hårda mannen. -Typ.
På tre lutar jag mig in lite diskret.
Om du inte kysser mig på kinden blir det ingen middag.
-Kom igen. -Jag menar allvar.
Ett.
Två.
Tre.
Jag ska inte sluta.
Va?
Rättsläkaren får gå, så chefen har beslutat att ta tillbaka mig.
Okej. Bra.
Mr Nygma.
Du är skyldig mig en ny penna.
-Vad är det som händer? -Jag kan gömma dig.
Fort.
Översättning: RETAiL Ripp, Synk, OCR rättad av: enhet